RACHEL SE MĂRITĂ
Dați-mi imediat bricheta.
Walter, purtarea asta o să te ducă...
Du-te naibii!
Alegi ceva?
Stai așa.
- Alo? - Nu te-ai prins, Waldo?
Ea a ales să nu-ți dea bricheta,
fiindcă iar o să aprinzi biblioteca de auto-ajutor.
Mă numesc Walter.
Ai ucis pe cineva de curând?
Ai călcat pe cineva cu mașina?
Ei sunt?
Da, în sfârșit.
Doar n-o lași pe ea să conducă?
Walter, tu răspunzi doar de tine însuți.
- Astea sunt toate lucrurile tale? - Da.
Nu mi-ai dat niciodată numărul tău de mobil.
A fost o greșeală. Am avut noroc că nu m-au concediat. Am mai discutat asta.
Ai venit!
Credeam că m-ai abandonat la dezintoxicare.
- Nu. - E 10:30. Ai întârziat jumătate de oră.
Stăteam acolo cu nebunii ăia.
- Arăți minunat! - Și tu la fel, dragă.
- Pot să iau eu asta? Bună, Paul Buchman. - Rosa. Ne-am întâlnit data trecută.
- Da. Mă bucur să te revăd. - Bună.
Bine, să mergem.
- Bine. - Grozav.
- Baftă. - Mulțumesc.
Kym. Baftă.
Mulțumesc.
Bine. Unde sunt ceilalți?
- Bună, Carol. - Bună, Kym.
Unde-s ceilalți? Unde e Rachel?
S-a întors acasă, se pregătește.
Sunt multe de făcut acasă. Nici nu pot să-ți spun.
Știi că sora ta face totul singură.
Sora mea supune mediul voinței sale? Serios?
Nu există niciun organizator de nunți ca ea. E doar ea
cu Sidney și cu mulți prieteni. E încântată
- că vii acasă. - Minunat.
- E gata totul? - Da. Putem pleca?
Există cineva... Vrei să-ți iei la revedere de la cineva?
Doamne! Nu!
Toate ajutoarele astea tinere și energice stau în casă?
După nouă luni de schimbat colegi de celulă și țicniți și...
Nu stăteai în celulă, Kym.
Ce e? Abia așteptam să am puțină intimitate.
Singura persoană în plus din casă e Emma.
- Rachel și Emma. - Da.
Ce relaxant!
Singurele două persoane din lume mai puțin capabile să delege decât Hannibal.
- În ajunul unei nunți. Nachtmahr. - Nachtmahr?
Nachtmahr. Nu știi ce înseamnă?
Adică un coșmar așa de rău, că e în germană.
Înțeleg.
Cred că Rachel e agitată. E nervoasă?
Problemele ei cu mâncatul au revenit?
Mai ascunde Snickers și Cool Whip sub pat
ca în liceu? A făcut asta mereu.
Nu cred că ea are problema asta.
Nu te supăra, tată, dar niciodată n-ai crezut că are problema asta.
Abia aștept s-o văd pe mama.
O să-i vezi pe mama și pe Andrew deseară, la repetiția pentru cină.
Poate mă duc la ea acasă, după ce o văd pe Rachel.
Nu știu.
Putem trage pe dreapta?
Îmi pare rău, mi-e greață și trebuie să beau ceva.
- Am o Cola dietetică pentru tine. - Prefer Pepsi de la bar.
Nu cumva te-am văzut în serialul Cops?
- Olive. - Uite-l pe Olive.
Scaune închiriate, o groază de oameni.
Da.
- Tată, nu-ți face griji. Îl iau eu. - L-am luat.
Bună ziua, domnilor.
Bună.
Scuzați-mă, tocmai am văzut o stafie.
- E prea scurtă? - Doamne, ce micuță ești!
Kymmie!
Scuze, am ace peste tot.
- Da, le simt. - Kym, te rog să nu fumezi aici.
- Arăți minunat. - Ba nu, sunt prea grasă.
La dezintoxicare te îngrași, au automate cu gustări.
- Nu, termină. - Ba tu!
Aș jura că vomiți din nou.
- Bună, Kym. - Bună, Emma.
Serios, ești așa de slabă, de parcă ai fi asiatică.
Care-i treaba? Ai ajuns psihiatru?
Deși arăți de parcă ai avea 12 ani.
Rachel studiază psihologia, nu psihiatria.
Știi care-i diferența dintre ele, nu?
Ar trebui să-i prescrii un tranchilizant Emmei. Ceva gen Vicodin.
Obțin diploma abia peste un an și jumătate,
iar psihologii nu pot da rețete.
Cred că în Guam se poate.
Poți stinge țigara? Emma a desenat rochia,
sunt 43 de metri de material și o să se aprindă ca Hindenburg-ul.
- Bine, scuze, o sting. - Mulțumesc, Kym.
Vine și Angela Paylin la nuntă.
Angela Paylin nu vine.
- Serios? - Da.
Dumnezeule!
Am mâncat aluat de prăjituri și am inhalat oxid de azot cu ea.
Știu.
Iar ea ți-a mărturisit fantezia secretă cu Elvis Stojko.
- De unde... - Ce?
- Te-am spionat. - Elvis Stojko, patinatorul?
Dumnezeule!
Avea o fantezie în care ea purta părul coc
- și niște... - Ochelari
- foarte profesioniști... - ...foarte serioși.
Era arbitru la Olimpiadă. Renumită în toată lumea. La finala...
- Probei masculine de la Olimpiada de iarnă. - De iarnă.
- Iar Elvis Stojko concura... - Ca să obțină aurul.
În finală, pe melodia Could This Be Magic.
De Barry!
Și când Barry ajunge la...
- Acum și ține-te bine! - Acum și ține-te bine!
Patinează până la masa arbitrilor și se oprește în fața ei.
Ochii i se întâlnesc, el îi întinde mâna.
- Și ea i-o ia. - O ia.
- Își desface părul. - Dumnezeule!
Și patinează ca pereche până la sfârșit.
- Iar el e descalificat. - Dar nu îi pasă!
- Așa e. Dumnezeule!
Mă duc jos după Olive, să-mi ofere dragoste necondiționată.
Arăți minunat.
- Bine ai venit acasă. - Mulțumesc. Emma.
Apropo de câini, când o să-ți văd logodnicul?
S-a dus să ia niște lucruri, cu Kieran. Se întoarce.
Pregătesc crenvurști și hamburgeri. Cine vrea?
- E prea fierbinte. - Nu mănânc gluten, Paul.
- Doi... - Îmi dai și mie unul, te rog?
Da. Ce nu mănânci?
Gluten.
- Unde e Kym? - În plus, sunt în rochie.
Ești în rochie? S-o văd!
- Nu! - Nu!
- Bine. - Vino, Olive.
- Ție ce să-ți aduc, Kymmie? - Întârzii la o întâlnire.
Trebuie să fac analize de urină și să fiu înregistrată ca deșeu toxic.
Te duc eu, scumpo.
Nu e nevoie. Spune-mi ce mașină pot lua.
Scumpo...
- Îmi dai un crenvurșt, Paul? - Unul.
- Îmi dai și mie unul? - Doi crenvurști.
Ce mașină?
- Kymmie, fă-mi un serviciu. - Scuzați.
- Am permisul. - Știu.
Plătesc foarte mult la asigurare și nu-mi convine deloc.
Nu putem găsi altă soluție?
Bună. Am venit să fac analize de urină.
A venit să facă analize de urină. Vine imediat cineva.
Bine. Trebuie să ajung la o întâlnire.
- Întâlnirile sunt în cealaltă clădire. - Știu asta.
Vine cineva imediat. Ia loc.
Sunt toxicoman.
Nenorocitule!
- Am făcut-o doar o dată. - Scuze.
Doar o dată, cu traficantul.
- Aveam nevoie de bani. - Nu face nimic.
- Mulțumesc. Scuzați-mă. - Oricum, sunt din Hawaii.
Asta e prima participare la o întâlnire. Mulțumesc.
- Bine ai venit. - Dă-i drumul.
- Sunt Steve și sunt toxicoman. - Bună, Steve.
- Bună. Asta e...
E prima mea întâlnire, așa că sunt puțin...
Bună. Mulțumesc că ai venit, Steve.
"Unu. Am recunoscut că suntem neputincioși în fața dependenței noastre
"și că viețile ne-au scăpat de sub control.
"Doi. Credem că o putere mai mare decât noi..."
Orice mi se întâmpla mă distrăgea.
Îmi dădea speranță pentru încă o zi.
Așa trăiesc, câte o zi pe rând.
Ziua de ieri s-a dus, ziua de mâine încă n-a venit.
Mă gândesc doar la ce pot face azi ca să schimb ziua de mâine.
La un moment dat credeam că mai pot bea încă un pahar,
încă o băuturică. Dar finalul era mereu același.
Un pahar era prea mult, iar o mie nu ajungeau niciodată.
Am obosit să o iau mereu de la început.
Tot ce am realizat alături de familie, tot ce am realizat...
Lumea care mă ajuta și avea grijă de mine...
Începi să bei din nou, o iei de la capăt.
Am obosit să o iau de la capăt.
A fost dramatic. Sunt multe...
Sunt suișuri și coborâșuri, e o nebunie, apoi...
De curând s-a întâmplat ceva...
Uneori parcă-mi lipsește drama.
Uneori e tare plictisitor.
Înainte nu spuneam că sunt drogată. Mi-a luat ani de zile să spun asta.
Mi-am petrecut ani de zile ca... Doar asta eram.
Înțelegeți? Eram doar o drogată.
Dacă poți accepta asta ca fapt, printre multe altele...
- Că sunt asta și multe alte lucruri. - Așa e.
Lucrurile se acumulează în această călătorie pe care o faceți.
Toți am simțit asta la un moment dat.
Dar vreau să vă încurajez. Vă descurcați bine.
Doamne, dă-mi seninătatea de a accepta lucrurile pe care nu le pot schimba,
curajul de a le schimba când se poate și înțelepciunea de a înțelege diferența.
Trebuie să vă întoarceți căci, dacă vă ocupați de asta, o să meargă.
Mulțumesc mult. Ne vedem data viitoare.
Kymmie! Carol, a venit!
Kymmie! Ți-am adus un sandviș cu ruladă de carne.
- Bună, dragă. - Bună.
- Ai mers mult, nu? - Da.
- Ruladă de carne. - Ia te uită.
- Da. - E gustos.
- Bine. - Mulțumesc.
- Cu plăcere. - Ce mare e!
Mă bucur că ești aici. Mă bucur că te-ai întors.
- Nu credeai că mă întorc? - Nu.
- Iau bicicleta lui Tom. - Kymberly!
- Bună! - Vino să-l cunoști pe Sidney.
- El e logodnicul meu, Sidney Williams. - Bună.
- Bună.
Iar el e cavalerul de onoare, Kieran.
- Bună. - Îmi pare bine.
- Ce mai faci? - Bine.
- Ce-ți mai face genunchiul? - Taci.
Vrei ruladă de carne? A făcut tata.
- Îmi pare bine. - Îmi pare bine.
Cred că am început o tradiție nouă.
- Asta cred. - Da. Care?
Cavalerul de onoare și domnișoara de onoare
se strecoară să facă sex,
în timp ce restul participanților organizează
într-o veselie marele eveniment.
Dar credeam... Credeam că ăsta e rolul Emmei.
Poftim?
Domnișoara de onoare.
Am auzit că așa era vorba.
Sunt sigură.
- Poate că greșesc. - Nu.
Îți place?
Culoarea lila e fantastică, Emma. Arată ca o frezie.
Nu e frumos? Ar trebui să-ți acoperim tatuajul.
Ce e?
Nimic, doar că mie-mi place griul.
Normal.
Purtăm toate lila. Suntem asortate. E o nuntă.
Asta e culoarea schemei, arată ca un nor.
- E fantastic! - Exact.
- Știi cum sunt. Nu port lila. - E bine să ai principii.
Dar purtai un pulover lila, cu o pisică pe el,
pe coperta revistei Seventeen.
- Era drăguț. - Eram la tabăra de grași.
Da, m-au plătit, îmi dăduseră o tonă de tranchilizante...
Îți stă bine. Vorbesc serios.
De ce e Emma domnișoara de onoare și nu sunt eu?
De aia.
Ce înseamnă asta?
Fiindcă nu eram sigură când vii și dacă vii.
Nu eram sigură c-ai timp să-ți ajustezi...
Aiurea. E un sari.
Iei o fâșie de material și o înfășori în jurul tău de câteva ori.
Doamne, sunt acasă de o zi.
Nu obțin un răspuns de la nimeni.
Despre ce vorbești?
Tata îmi dă de mâncare o dată la două secunde.
Tata dă mâncare și celor care fac greva foamei.
Nici nu e vorba de mâncare. Trebuie să știe mereu unde sunt
fiindcă nu și-a rezolvat problemele cu încrederea.
- E ciudat. - Știi ceva? Mai taci din gură.
- Ia mai pupă-mă... - Bine.
- Lasă-l pe tata în pace. - Cu plăcere. Asta și vreau.
Doar că nu mă lasă el...
Simt că mă supraveghează mereu. Și Carol, și voi.
Fiindcă n-avem altceva mai bun la care să ne gândim.
Toți cei din casă mă privesc de parcă aș fi o sociopată în vizită.
Serios, ce credeți, că o să ard casa?
Atunci a luat foc salteaua. Nu era acasă, dormeam la cineva.
Bine. Să vă ia naiba pe amândouă. Ați câștigat.
Mă duc să-mi tatuez pe frunte "pericol public".
- O să fiți fericite? - Ești o scorpie.
E așa de important să fii domnișoară de onoare?
Nu credeam că-ți pasă. Iartă-mă.
Cum ai putut spune așa ceva?
Doamne! Emma.
Emma, ai fi groaznic de ofensată și jignită
dacă te-aș să renunți la rolul de domnișoară de onoare?
Pentru ea? Poftim?
Rachel, vorbești serios? Asta dorești?
- Bine. - Nu chiar.
Ia-l, coroana e a ta. Locul al doilea.
Mulțumesc, Emma.
- Știi ceva? - Nu e mereu vorba despre tine, Kym.
Nu e vorba despre mine, ci despre faptul că suntem surori.
Ești un simbol al surorii bune! Trăiască surorile!
Știi ceva? Dacă ai surori, te descurci.
Văd că dezintoxicarea te-a ajutat mult.
Du-te naibii.
Vărul Joe, în permisie din Irak. Aproape că uitasem de el.
Veniți și spuneți...
Am bătut-o pe umăr și am spus:
"Cum merge? Mă numesc Dorian, aș vrea să vorbim."
Ea a zis: "îmi pare bine. Scuze, te dai mai încolo?
"În spatele tău e un băiat superb."
Era Sid.
Dorian!
Avem un izvor de bucurie.
Avem bucuria în suflet.
Vă mulțumim că ne-ați invitat.
E o ocazie minunată de a fi aici în mijlocul familiei și al prietenilor.
Paul, ai fost un prieten minunat de-a lungul anilor.
Parcă ieri ne-am cunoscut.
Eram acasă la tine, cântam și discutam despre muzică.
Îi priveam pe toți cum cresc. Rachel. Kym.
Iar acum, Rachel se mărită.
Da.
Trebuie să ne amintim și de micuțul meu prieten Ethan,
care acum este în alt plan.
Dar spiritul lui e aici, locuiește în inimile noastre
și nu plătește chirie. El are grijă de noi.
Charlie Parker a zis: "Muzica vorbește mai tare decât cuvintele."
Vă voi cânta un cântec compus special pentru ocazia asta.
Se numește Rachel îl iubește pe Sidney.
Asta e pe latura A. Pe latura B e cântecul Sidney o iubește pe Rachel.
Scuzați-mă o clipă.
Scuze.
Nu cunosc pe nimeni din partea cu ratați a mesei.
Îmi dați și mie masala?
Îi cunoști pe majoritatea din clasa a opta.
- Nu cred. - Mereu te faci că nu-i cunoști.
- Ai grijă la rochia mea. - Le datorezi bani?
Îmi pare rău, la discuția asta participă doar membrii familiei.
Apropo de asta, unde e mama noastră?
Cum de nu e aici? N-am văzut-o de când am venit.
A sunat de câteva ori și a zis că întârzie.
- Dar ar trebui să vină. - Doamne!
Kieran, vrei saag paneer?
Nu, mulțumesc. Krill este?
- Glumeam. Scuze, e o glumă. - Nu m-am prins.
Nu pot crede că mama întârzie acum, când mi-au dat drumul în lume.
Eu credeam că e vorba de Rachel.
Rach, era să uit. Carol a luat buteliile de heliu.
Cuvintele Carol și heliu...
Nu există reguli legate de buteliile de heliu?
Ea habar n-are ce se face cu buteliile de heliu.
Cred că se pot folosi doar pe o proprietate publică.
- Da, riscurile sunt uriașe. - Butelii de heliu?
- Ești avocat? - Am fost, timp de cinci minute.
Zi ceva juridic.
Daună.
Acum cu ce te ocupi?
Îl ajut pe Sidney la partea legată de afaceri.
Drăguț.
- Vrei s-o sun? - Nu.
- Uite-o. - Doamne! Mamă!
- Mamă! - Bună, scumpo.
- Kym! Vino aici. - Mulțumesc.
Ai primit biletul meu?
Da.
Stai să te văd. Ce frumoasă ești!
Ba sunt grasă. La dezintoxicare te îngrași.
Aiurea!
- E totul în regulă? - Da.
Mamă, unde ai fost?
- Totul e în regulă. - Ai încurcat datele?
Nu, e totul în regulă.
- Prezintă-mă. - Aceasta e familia lui Sidney.
Ea e Carol-Jean. Ea e mama mea, Abby.
- Felicitări. - Iar el e soțul ei, Andrew.
- Andrew. - John, Abby, mama mea.
- Cu plăcere. - Să nu o furați.
- Bună. - Îmi pare bine. Felicitări.
- Mulțumesc. - Iar ea e bunica.
- Îmi pare bine. - Emma!
Mamă, arăți grozav. Serios, arăți minunat.
Scumpo, nu fuma. Nu cred că e... Se poate fuma aici?
- Da. E o petrecere particulară. - El e cavalerul de onoare, Kieran.
- Îmi pare bine. - Și mie. Sunt Kieran.
Ce mai face bunica? E tot ursuză și nervoasă?
E bine. O știi pe bunica. Vă trimite salutări.
- Bine, și noi la fel. - Vrei să iei loc?
Du-te să stingi țigara, nu cred că e voie.
- Ia loc. - Stinge-o.
- Bine, o sting.
Socrul mic și socrul mare nu au nimic de făcut,
trebuie doar să rânjească și să semneze cecuri.
Cred că noi asta am făcut, John. Nu-i așa?
Familia Williams. Carol-Jean și John. Și frumoasa lor soră, Kyrah.
Și, desigur, bunica Herreast.
Și caporalul Joseph Gonzales.
După cum a spus doctorul, când am început să mâncăm,
ne bucurăm că ai scăpat de rele
și sperăm să te întorci acasă pentru totdeauna.
Mă bucur că m-am întors acasă. Mulțumesc.
Dragă familie Williams, bun venit în Connecticut, cu sistemul complicat de taxe.
Tocmai ne-am cunoscut.
Vreau să știți că suntem binecuvântați
să ne unim forțele cu voi. Abia ne-am cunoscut, dar să știți că vă iubim.
Îl știu pe Sidney de...
Cât e? Cincisprezece, 20... Aproape de-o viață.
E un prieten minunat.
A fost alături de mine la bine și la rău.
Și,
să știți, uneori a fost la foarte rău.
Dar a fost alături de mine mereu și...
Dragul meu prieten, e o plăcere și o onoare
să-ți fiu alături în acest moment important.
Te iubesc, ai făcut totul cum nu se putea mai bine.
Noroc.
Ne-am adunat aici să sărbătorim dragostea, pur și simplu.
Rachel e pură, Sidney e simplu.
Fie ca voi doi să trăiți și să vă iubiți cât doriți
și să nu vă lipsească nimic toată viața. Și, ce e mai important,
fie ca toate suișurile și coborâșurile să se petreacă doar în dormitor.
- O să plătești pentru asta, Emma. - Nu-mi vine să cred că am făcut asta.
- Ai grijă! - Să nu te tai.
Vreau să țin un toast pentru fericita pereche,
fiindcă vreau să vin să vă vizitez în Hawaii.
Cum se cheamă locul ăla, Sidney?
Hunuku-ook, Hunookook...
Așa cum au spus ei.
O cunosc pe mireasă de-o viață. Nu în sens biblic.
În afară de un sărut franțuzesc de la petrecerea lui Evan Yasky, într-a noua.
Termină!
- Vreau un film. - A fost o provocare.
Să înceapă povestea cea jenantă.
Cum, nu a fost doar atât?
Ții minte când te învățam să conduci în Wagoneer,
și tu ai făcut să derapeze un taxi și i-ai lovit oglinda?
Nu țin minte.
Aș vrea să spun tuturor că domnișoara Rachel,
înainte de a-și lua carnetul și de a ști să conducă,
a reușit să conducă mai bine decât un șofer de taxi furios
pe strada 96, către East River,
evitând cu greu doi sanitari care puneau o bătrânică
pe o targă.
Apoi i-a luat numărul unuia dintre sanitari și a ieșit cu el de două ori.
Așa e. De trei ori.
Rach, era tipul cu părul oxigenat?
Când șoferul de taxi a ajuns lângă noi,
ea a vorbit cu el și a făcut să-i treacă furia în...
Mahamoud! Ce om drăguț!
Se făcea că vorbește în arabă, farsi, urdu, nu mai știu.
Apoi a folosit radioul ca să sune dispecerul
și să-l recomande pentru un premiu, fiindcă e o fată drăguță.
Pentru o femeie care poate
să conducă repede, să agațe un paramedic, să inventeze limbi străine
și să ajungă acasă teafără. Sidney, ai un noroc porcesc!
Așa e.
M-am rugat pentru tine, Rachel.
Știam că vei veni și ai venit. Iar noi suntem una.
Așa este în Rai.
Amin.
Mă bucur că acum repetăm cum va fi în Rai.
Da, sunt mica prințesă.
Pentru tine, Sid. Te iubesc la nebunie. Ești cel mai bun frate din lume.
Vreau să mulțumesc.
O cunosc pe Rachel de la grădiniță, nu chiar de-o viață, Emma, dar...
Câștigi tu. Dar...
Sunt recunoscătoare
că sunt domnișoara ta de onoare și că particip la acest moment...
Nu te uita la mine așa.
Bună.
Liniștiți-vă, e doar sifon.
Bună.
Sunt Shiva, distrugătorul, sunt solul soartei în seara asta.
Vreau să vă mulțumesc tuturor că ați venit.
Deși nu v-am mai văzut pe majoritatea de când am fost la răcoare.
Dar arătați minunat.
În timpul celor 20 de minute cât n-am fost la izolare
fiindcă mi-am făcut un șiș din periuța de dinți, am participat
la infamul program cu cele 12 etape.
Doisprezece pași. Pas, vârf, schimbă.
Încă mai aștept schimbarea.
Dar știi cum se spune,
recidiva e o parte inevitabilă a revenirii.
Am luat notă mare la recidivă.
Mă rog.
Așa după cum mulți dintre voi știți, deși nu recunoașteți,
una dintre etape
se referă la cerutul scuzelor.
Așa că mi-am cerut scuze de la o mulțime de oameni.
Unii dintre ei de-abia își aduceau aminte de mine, majoritatea nu-și aminteau nimic.
Mi-am cerut scuze
că am dat un cec fără acoperire,
că am leșinat în cada lor, că le-am inundat
casa, că i-am implicat
în activități sordide pe care voiau să le uite.
A trebuit să sun o fată de vreo 14 ani
dar ea nu a putut veni la telefon
fiindcă mama ei obținuse un ordin de restricție, dar...
Mă rog. Am petrecut mult timp
cerându-mi scuze de la persoane practic necunoscute.
Aș dori foarte mult să profit de ocazie
s-o felicit pe extraordinara mea soră,
viitoarea exploratoare a minții umane, mulțumesc mult
și pe adorabilul ei viitor soț,
cu ocazia nunții lor fără precedent
și, de asemenea, să-mi cer scuze de la extraordinara mea soră,
viitoarea exploratoare a minții umane, ce va căuta...
Ce anume? Nu știu. Totul.
Vorbesc serios, Rach. Tu...
Eu am fost un coșmar, tu, o sfântă.
Mă bucur să fiu aici cu tine,
cu familia lui Sidney, cu familia noastră și...
Toți sunt împreună și...
E minunat. Așa că
ridic paharul cu sifon pentru encomiabila mea soră
și, totodată, îmi cer scuze.
Sidney, tu furi din familia noastră disfuncțională
unul dintre ingredientele vitale
și pe singurul membru care mai e dispus să-mi împrumute bani.
- Să-ți fie rușine! - Nu e adevărat.
Distracție plăcută în Hawaii.
- L'chaim. - L'chaim.
Unu, doi, unu, doi.
Sidney, pe care l-am întâlnit când eram în Kingston, Jamaica,
la House of Leo, când cânta trupa Stone Love.
Boxele alea mari bubuiau, se auzeau cântece remixate,
pluteau nori de ierburi medicinale.
A fost foarte frumos.
Mă bucur că te-am întâlnit, că am petrecut timp împreună, că ne-am împrietenit,
că am văzut ce lucruri uimitoare faci din punct de vedere muzical.
Vreau să vă spun că vă doresc să trăiți 100 de ani.
Iar eu să trăiesc 100, dar fără o zi
ca să nu aflu că niște persoane minunate ca voi au murit.
Dă-i drumul!
Am simțit-o. Tu ai băut, iar eu am simțit efectul.
Știu.
Sidney a avut mereu grijă de mine și m-a ajutat,
indiferent ce probleme avea el.
Cât de mulți bani îi datorezi?
În lire, sunt miliarde.
Toți vorbesc de dragoste și spun cuvinte frumoase,
lucruri uimitoare și...
- Nu e un premiu. - Știu, nici măcar nu-l folosesc.
Parcă ai primi un premiu.
Despre asta e vorba, nu e nimic altceva.
Restul îl poți distruge.
Fiindcă fără dragoste... înțelegeți?
Bună, Olive. Știu. E doar în mintea mea.
Doamne, sunt istovită.
- E vreun pepene pe aici? - Să văd.
- Frumoase scuze. - Poftim?
Frumoase scuze.
Am ținut un toast pentru tine și mi-am cerut iertare.
E una dintre etape. E ceva important.
Știu ce sunt etapele, am învățat la școală
și te-am vizitat în multe clinici, Kym.
Doamne!
Tată, ce e?
"Scuze. Substantiv, de obicei urmat de 'pentru', reacția la o dizabilitate
"sau frustrare din cauza dezvoltării în altă direcție."
- Da. - Nu mi-ai spus nimic
care să semene cât de cât cu scuzele,
dar, dintr-odată, la recepția pentru nuntă, în fața tuturor,
ai hotărât să ne povestești despre progresul tău.
Abia am ajuns acasă.
"Salutare, familie și oaspeți,
"în caz că vă gândiți la altceva timp ce cinci minute,
"de exemplu, la nunta surorii mele, să știți că mi-au dat drumul.
"Sunt o bombă în libertate! Aveți chef de umor de la dezintoxicare?
"Fiindcă eu n-am probleme să vorbesc despre boala mea.
"Acum uitați-vă ce altruistă sunt și cum prezint niște scuze generale
"surorii mele, fiindcă nu am aflat ultimele știri."
- Ești foarte cinică. - Rachel, ajunge.
Rachel, ea face eforturi.
Ăsta a fost un efort? Eu cred că ea presupune
că, deoarece mereu a fost vorba de boala ei
acum va fi vorba de vindecarea ei. Eu așa cred.
- Rachel, abia a venit acasă. - Din nou.
Nu știam că ești supărată, domnișoară doctor.
Nu sunt.
Dumnezeule!
Kymmie, sora ta are multe de făcut acum.
- Este îngrijorată pentru... - Nu sunt îngrijorată, tată.
Abia a cunoscut familia lui Sidney, are de organizat meniul,
orchestra care va cânta, tu ai venit acasă. Sunt...
Sunt o mie de lucruri de care trebuie să se ocupe.
Desigur. O nuntă îți absoarbe toată energia.
Da, și de asta ar fi drăguț dacă am putea cu toții...
Trebuie să mergeți mai departe.
Duceți-vă la o întâlnire pentru membrii familiilor toxicomanilor.
Kym, fetița mea! Am fost la întâlniri pentru membrii familiilor toxicomanilor, știi asta.
Stai puțin. Voi? Adică familia ta? Persoanele din camera asta?
Da. Trăiți într-o lume mică a prejudecăților,
a paranoiei, a neîncrederii. Simt asta mereu.
La cel mai mic semn de nerecunoștință
sau de lipsă a ispășirii, parcă sunt procesele vrăjitoarelor din Salem.
- Ar trebui s-o folosesc din nou. - Nu începe.
- Așteaptă.
Kym, uită-te la mine.
Nimeni nu te poate face să te simți în vreun fel, decât dacă le permiți tu. Asta-i tot.
Mulțumesc, Carol,
dar voi sunteți familia mea.
Mă faceți să mă simt un nimic de o sută de ori pe zi.
Rach, trăiește tu sub supravegherea continuă a tatei timp de cinci minute
- și spune-mi dacă-ți place. - Ce supraveghere continuă?
- Kym! - Doamne, vorbești serios?
"Carol, unde este?
"Nu dormi aici, dormi aici. Mănâncă asta. Te duc eu."
Tată, serios, ești obsedat.
Ce mai noutăți!
Poate că nu știi asta, Kym. Ba sigur știi.
Singurul mod de a-l angaja pe tata într-o conversație normală
e să începi conversația cu numele tău.
"Ai vești de la Kym? Ce mai face?" Imediat își revine.
Îi șochează imediat, parcă e o alarmă.
- Rachel, nu e adevărat. E nedrept. - Cum? Ea e chiar și mai rău.
"Tată, n-o să să crezi dar cecul trimis de tine
"n-a mai ajuns, iar proprietarul mă urăște."
"Tată, poate să vină cineva jos, cu banii de taxi?
"N-o să-ți vină să crezi
"am pierdut portofelul și mi s-a furat carnetul de cecuri.
"Sunt la Urgențe și toată lumea mă urăște."
Rachel, vorbești de parcă ai avea
probleme nerezolvate cu tata și cu sora.
Te rog, fii serioasă!
Voi doi sunteți ca o elice dublă a crizelor.
- Mai taci! - În limbajul psihologiei,
suferiți amândoi de probleme legate de rolul în familie.
E frumos că-ți iei diploma.
- Doamne! - Nu mă lua de sus!
Îmi pare rău, dar nu...
E urât, scumpo. Nu se cade să faci asta.
Ea de ce poate vorbi despre problemele cu tatăl și sora,
dar eu nu mă pot referi la cele legate de rol,
deși eu măcar știu despre ce vorbesc?
Apropo, nu sunt în criză. De un an n-am mai fost în criză.
- Abia ai ieșit de la dezintoxicare! - Doamne!
De ce ți-e așa de greu să înțelegi?
Dezintoxicare, criză. Ar trebui să înveți care-i diferența.
Se pare că nu ești fericită decât dacă-s într-o situație disperată.
Nu știi ce să faci cu mine, dacă nu-s în criză.
De ce sunt singura dispusă să spună asta?
Tu ești mult mai evoluată în suferința ta.
Eu nu... Ia uite cine vorbește.
Suferința ta nu e lucrul cel mai important pentru toți.
- Cine spune că e? - Am viața mea. Sunt la facultate.
- Mă mărit. Sunt... - Ce?
- Sunt însărcinată. - Acum ești însărcinată?
- Vorbești serios? - Dumnezeule!
- Ce e? - Dumnezeule!
E nedrept!
Foarte nedrept!
Când ai aflat?
Cam cu o zi înainte să ne hotărâm să ne căsătorim.
Nici mie nu-mi vine să cred!
De când? Știi?
Adică în ce lună ești? I-ai spus mamei?
- Da, i-am spus la cină. - Bine.
- A fost fericită. - Tată, termină, te rog.
Te rog. Serios! Lua-m-ar naiba!
Rachel, scuze, tată, dar nu poți da o asemenea veste enormă
într-o conversație separată. Nu se poate.
- Kym, vei avea o nepoată. - Sau nepot.
Știu. Mă bucur pentru tine. Dar nu-mi poți spune
când vorbim așa. E o capcană. Nu e drept.
Da.
Sunt istovită.
Tată, îi spui că mă bucur pentru ea?
Nu vorbește cu mine.
Sunt obosită. Cred că mă duc la culcare. Sidney?
- Da. E o idee bună. - Pleci acum.
- În mijlocul conversației? - Da.
Kymmie, e însărcinată și e obosită.
Bine. Corect.
Îți mulțumesc că mi-ai spus despre Hawaii.
- Felicitări, Sid. - Mulțumesc.
Rachel, nu-ți pot spune ce fericită sunt.
Vreți să mâncați ceva, un sandviș?
Cred că vă e foame. Mai e aloo gobi și saagwala rece.
- Mi-e foarte somn, tată! - Ți-e de toate!
Și ție.
Măi să fie. A fost o zi de pomină. Cred...
Dacă nu te superi, eu o să...
- Nu! - Doamne!
- Mă duc să mă culc. - Vin imediat.
- Încarc mașina de spălat vasele. - Bunicule.
Eu sunt.
Mulțumesc că l-ai luat.
- Ne vedem mâine dimineață. - Noapte bună. Vise plăcute.
Sper că nu te superi că i-am spus mamei la cină despre bebeluș.
Sigur că da. Trebuia să-i spui.
Mă bucur că voi fi bunic.
- Aș vrea să fie și Ethan aici. - Poftim?
- Aș vrea să fie și Ethan aici. - Știu. Și eu.
- Ia-o pe femeia aia. - Bine.
Spune-mi dacă ai nevoie de ajutor.
Pleacă de aici, Sid.
Uită-te la asta! E foarte drăguț.
- Nu e frumos? - Nu pot împrumuta așa ceva.
Ce ai aici?
- Un organ vital? O splină mică? - E divină.
Rachel, acum ar trebui să ai grijă de tine.
Trebuie să mănânci sănătos și să te odihnești.
Așa voi face, mamă.
Cum merg lucrurile acasă? E totul bine?
- Da. - Da? Ce face Sidney?
Bine.
Și prietenul lui? Cum îl cheamă?
- Kieran. - Da.
A avut mult succes, nu-i așa?
- Sora ta se poartă frumos? - Nu știu ce înseamnă asta.
Are nevoie de apreciere.
- Așa crezi? - Haide.
Nu e ușor când toți știu ce probleme ai avut.
Nu te mai agita.
Mamă, te deranjează
faptul că multe pregătiri de nuntă sunt făcute de Carol?
Nu. Mă bucur că mă ocup de flori.
Știi ce mult înseamnă pentru mine. Și vor ieși foarte bine.
- Sunt sigură. - Ajunge.
Dar poți face orice vrei.
Florile vor fi minunate și tu la fel.
Dacă voiai să te ocupi de altceva, eu...
Mulțumesc, nu e nevoie.
Îți închipui cum aș fi? Una dintre
acele femei, mama nebună de la nuntă,
aperitivele și...
Crenvurștii ăia mici? Nu sunt genul.
O să fie perfect. Totul va fi minunat.
Chiar și sora ta se va distra de minune. E grozav.
Iar eu voi fi bunică. Ura!
Uite inelul bunicii. Probează-l.
Sper că va fi băiat.
Important e să fie sănătos, așa se spune.
- Bună, sunt Kym. Sunt drogată. - Bună, Kym.
Nu m-am mai drogat de nouă luni.
Când aveam 16 ani aveam grijă de frățiorul meu.
Și eram...
Luasem mult Percocet și eram drogată.
Și...
Ne-am dus în parcul Lakeshore.
El avea niște șosete roșii
și alerga prin frunze.
Mă îngropa în ele,
apoi îl îngropam eu în frunze.
Se prefăcea că e un tren.
Trecea prin frunze și lăsa urme.
Eu eram vagonul de serviciu. El tot zicea:
"Cărbune, vagonule de serviciu!"
Și...
Noi... Trebuia să plecăm, iar eu conduceam.
Și...
...am pierdut controlul mașinii...
...și am căzut de pe pod.
Mașina a căzut în lac.
Nu l-am putut scoate din scaunul lui.
Și s-a înecat.
M-am luptat mult cu Dumnezeu,
fiindcă nu mă pot ierta.
Și nici nu vreau s-o fac. Pot trăi cu asta, dar nu mă pot ierta.
Uneori nu vreau să cred într-un Dumnezeu care m-ar putea ierta.
Dar vreau să nu mă mai droghez.
Sunt vie, sunt prezentă, nu mă controlează nimic.
Dacă supăr pe cineva, bine.
Îmi pot cere scuze, iar ei mă pot ierta sau nu.
Mă pot schimba.
Voiam să vă împărtășesc asta
și să vă felicit că Domnul vă face să priviți în sus. Mă bucur.
Dar, dacă n-o face, veniți aici. Asta e tot. Mulțumesc.
Îți mulțumim pentru ce ne-ai spus.
Unde ești, Emma?
- Unde ești, Emma? - Sunt aici.
- Plouă. - Doar azi.
- Gata. - O să fie bine.
Bine.
O să fie foarte bine.
Bine.
Asta ai adus până acum?
E bine. E perfect.
Câte șase din fiecare, așa e?
- În afară de mine. - Eu sunt telefonul.
Rachel, ia uită-te!
- Doamne! - L-au ridicat.
O să aibă și pereți în jur.
Ura!
Sunt prea mulți la masa asta.
- Scuze. - Sunt prea mulți.
Carol, s-au întors!
Vă e foame? Am făcut salată nicoise cu ton.
Tocmai de salată nicoise aveam chef.
- Tată, ne putem concentra la ce facem? - Sigur, scuze.
Bună.
Familia Rosenzwieg. Îi putem așeza mai departe de mine?
- Tată, sunt prietenii tăi. - Nu sunt prietenii mei.
Doar că au locuit lângă noi vreo 10.000 de ani.
Eu sunt drăgălașul de aici.
E un loc perfect în care să mă pui.
Pe mine unde mă pui? Într-o palisadă?
Kym, termină. Tu stai la masa familiei.
Dar să nu mă așezi lângă Michael sau Sandy.
Nu i-am invitat.
Sandy n-a răspuns la e-mail-ul de scuze trimis din Milestones.
Nu-mi place când lumea nu-ți vine în întâmpinare.
De ce n-o lași mai moale cu treaba cu scuzele?
Ești la masa familiei, cu noi.
Dar am fi 13. Cred că Rachel voia să fie 12.
Așa e.
Unde mă așezați?
Voiam să te așez cu Față-de-biscuit și cu verii din Chicago,
fiindcă se îmbată mereu și trebuie supravegheați.
N-o poate face altcineva? Eu voiam să mă distrez.
- Numai ție îți știu de frică. - E simplu.
O putem așeza acolo pe bunica Rose, cu partenerul ei
la masa asta, mi se pare o idee bună.
Exact asta îmi trebuia. Un alt motiv ca bunica Rose să mă urască.
- Nu te urăște. - Glumești.
Încă e supărată pentru chestia cu Rite Aid.
Aiurea!
Tată, vino să-ți arăt ceva în bucătărie.
- Eliza, ne scuzi o clipă? - Da.
Mulțumesc.
- Rachel, de ce te porți așa? - Pot avea și eu o zi? Te rog!
Poți avea câte zile vrei. Nimeni nu vrea să ți le ia.
Atunci de ce o aperi?
De cine o apăr? Nimeni nu apără pe nimeni.
De ce o protejezi?
Fiindcă nu vreau să creadă că nu o vrem.
Uneori, eu n-o vreau. E nunta mea!
- Vreau ca masa mea să fie perfectă. - E sora ta. Termină!
Să punem vasele aici, fiindcă trebuie să încarc iar mașina.
Paul, m-am gândit
și am făcut niște schițe. Aș vrea să ți le arăt.
Nu glumește cu asta.
- Dacă ai muta... - A lucrat la asta.
Dacă ai pune castroanele de salată pe raftul de sus,
ai putea introduce cu 10% mai multe lucruri în mașină, așa că...
Sidney.
El știe?
Îmi arăți tu mine cum să încarc mașina?
Îți arăt cum s-o faci corect.
Sidney,
viitorul meu ginere, ești un tânăr minunat.
Vei câștiga o mulțime de bani, lumea îți va sta la picioare,
dar habar n-ai cum se încarcă o mașină de spălat vase.
Cu tot respectul, sceptrul a fost preluat.
E foarte dureros.
Bine.
Nu!
Ce facem, cronometrăm?
Să mai lucrăm la timp, dacă vrei s-o faci bine.
- Care e limita de timp? - Start!
- Cât ne cronometrezi? - Două minute.
E bine așa? Ești mulțumit?
Vrei să-ți dau 30 de secunde în plus?
- Start! - Paul, problema ta
e poziționarea capacelor.
Pusul lor invers, pe raftul de sus, e demodat.
- E de școală veche. - Pe ăsta mai e mâncare!
- Mulțumesc, Kymmie! - O frunză de salată!
Respectă schema.
Trebuie să atrag atenția că vasele trebuie clătite.
- Ți-e frică? - Ai 20 de secunde.
Mai sunt 15 secunde.
Rachel, te-am scos din testament. Știi asta?
Zece, nouă, opt, șapte, șase,
cinci, patru, trei, doi, unu...
Toți tinerii care aplaudă
să se mai ducă naibii.
- Nu vorbi urât. - Ziceam și eu așa.
- Frumoasă încercare, fiule. - Bine. Am încercat s-o dreg.
Kieran, dacă ai goli mașina aia, eu aș putea
să-l fac praf pe tânărul de aici.
Vrea să-l facă praf!
- Hai să-l facem praf. - Să-l facem praf.
Când mașina aia va fi goală, vă arăt eu cum se face.
Ce e cu făcutul praf?
Ar trebui să te odihnești. Serios.
- Argintăria face parte din artă. - Bine.
Voi spune că Sidney a avut timp să studieze.
A planificat și a făcut schițe.
Dar nu-i nimic. Sunt gata când spui "start".
Start!
Pariez 5 dolari pe tataie!
Clătire!
Hai, tată!
Aici, fiule, poftim.
Mânerele cănilor.
Încărcarea pe lateral.
Nu știam despre încărcarea pe lateral.
Se pricepe.
Buchman, în fața familiei tale.
Buchman, femeile tale vor plânge.
Ultima!
- Cât timp mai am? - Mai ai 15 secunde.
Mai am 15 secunde și-mi mai trebuie vase!
Să-mi mai dea cineva vase!
Tata!
- Nu fi obraznic, continuă. - Unde am ajuns? Kieran?
Zece, nouă, opt, șapte, șase,
cinci, patru, trei, doi, unu...
- Bine. - Asta e tot. E...
Ce?
Unde te duci?
Hai să bem niște limonadă pe verandă.
E totul în regulă?
- Pa. - Ne vedem mai încolo.
Trebuie s-o fac.
Dacă aș putea face așa cum vreau... Practic...
Rach, îți faci manichiura?
Bună.
Nu mă mai ții minte, nu?
Dumnezeule!
- Da. - Da.
Mă pedepsește Dumnezeu.
Ba nu, mă ajută pe mine.
Bine.
- Ce mai faci? - Foarte bine.
Mai ții minte? Am fost în spital împreună.
Eram la... Erai la Milestones?
Nu. N-am fost la Milestones, că nu plăteau asigurările.
Stăteam la același etaj, la Loeb House.
Bine.
- Arăți minunat. - De 28 de luni n-am mai băut nimic.
Slavă Domnului.
Amin.
Nu-mi vine să cred că te revăd.
Știu. E ciudat.
Ascultă.
Ții minte exercițiul
la care trebuia să scriem experiențe
și să le dăm, în mod anonim, altei persoane?
Da. Oglinda omenească.
Să vezi lucrurile dintr-o perspectivă nouă.
Eu am primit biletul tău.
Ai desenat pudeli pe margine.
Știu că ar trebui să rămână anonim...
- Da. - ...dar tu...
Tu...
...ai fost foarte curajoasă.
Felul în care unchiul tău abuza de tine și de sora ta,
faptul că asta a dus la anorexia surorii tale.
Faptul că rămâneai noaptea cu ea, când ajunsese la 23 de kilograme.
N-o să uit că am citit așa ceva.
- Jur. - Da.
N-am crezut niciodată că voi avea șansa să-ți mulțumesc.
Puterea ta
mi-a dat curajul
să înfrunt abuzul suferit de mine și să-mi schimb viața.
- Sunt într-un grup minunat. - Rachel, eu...
Mă bucur să aud asta. Scuză-mă. Domnule, opriți-vă!
Scuzați, lăsați-mă o clipă. Rachel?
Ce faci?
Unde te duci?
Rachel!
Eu n-am avut anorexie.
Și tu nu mă supravegheai când dormeam.
Și nu avem
niciun unchi pedofil, care să ne fi făcut copilăria un iad
și prin care să se explice problemele tale.
Le-ai spus și că tata ne-a obligat să ne prostituăm?
Nu am făcut rău nimănui, Rachel.
- Mie mi-ai făcut rău. - Unde te duci?
Rachel, deschide ușa!
Pleci așa?
- Îmi pare rău, dar o urăsc. - Ba n-o urăști.
Tată, nu-mi spune tu ce nu urăsc.
Urăsc minciunile. Ea a mințit la dezintoxicare.
Cum adică a mințit?
I-a mințit pe cei care lucrau cu ea,
care încercau s-o ajute. Îi minte pe toți.
Acum unde e?
- Acum unde sunt eu, tată? - Slavă Domnului.
- Rachel. - Suntem aici, Kym.
Mersi că m-ai părăsit. A trebuit să iau un taxi.
Rach.
Îți bați joc de mine?
De ce lucrurile pe care le-am spus sau nu la spital...
Doamne! O să cânte tot weekendul?
- Termină! - Norman! Băieți! Încetați, vă rog!
Băieți, vreți să terminați?
De ce te-a rănit asta? Nu era vorba despre tine.
- De ce nu? - Rachel.
Ce e? Termină, tată. De ce nu era vorba despre mine?
Eu aveam speranțe.
Eram de partea ta. Încă mai sunt. Știi ce înseamnă asta?
Știi tu
ce singurătate era aici, când toți
erau
în mica ta lume groaznică? Nu mai rămăsese nimic.
Toți erau goliți.
Crezi că ei
știau că sunt vie sau că am nevoie de ceva
în timpul vieții voastre?
După asta, certurile și țipetele,
învinovățirile, singurătatea,
mama, tata, divorțul
și moartea
și nenorocitele de speranțe.
Tata nu mai poate asculta muzică.
Ai mințit despre noi, în loc să spui adevărul despre tine.
Doamne, Rach.
Despre ce e vorba, fetelor?
Se pare că are un trecut
de abuzuri sexuale despre care noi nu știam.
- Poftim? - Dumnezeule!
Kym, ce spune sora ta? Ai zis că ai suferit abuzuri sexuale?
S-a întâmplat acum mult timp.
Așa a fost?
Nu!
De ce ar spune cineva așa ceva?
Era un exercițiu anonim. Atunci mi s-a părut o idee bună.
Tată, uită-te la mine. Sunt aici.
Bine? După ce a murit Ethan,
voiam ca ea ori să se facă bine, ori să moară.
- Rachel, s-a făcut bine. - Și... Nu.
Recuperarea nu merge dacă minți. Știe asta.
Eu sunt un nimic în ochii ei.
- Nu dă doi bani pe noi. - Nu ești un nimic! Cum îndrăznești?
Ești sora mea.
Vă iubesc. Am nevoie de voi
dar nu veți sta în jur tot restul vieții mele, hotărând
cum trebuie să fiu eu. Voi n-ați fost acolo.
Nu ați fost în capul meu când eram drogată.
- Nici acum nu sunteți. - Kym.
Habar nu aveți cum mă simt.
Kym, nu l-ai apreciat pe Ethan.
Erai drogată. Nu erai prezentă.
- Bine. Erai drogată. - Da.
Ai căzut cu el de pe pod. Iar el a murit.
- Rachel, a fost un accident. - Da, așa e.
Da, eram drogată de nu mai știam de mine.
Acum cine ar trebui să fiu?
Aș putea fi maica Tereza. N-ar mai conta ce am făcut.
Am sacrificat
toată dragostea din viața asta fiindcă l-am ucis pe frățiorul nostru?
- A fost un accident. - Și îmi pare rău.
- Kymmie, a fost un accident. - Îmi pare rău.
Și mie îmi pare rău, tată.
Pot să...
Îmi pare rău. Vreau să... Dacă pot spune ceva.
Știu că ești...
Toți își fac griji pentru ea, unde ar putea fi.
Când ieși de la dezintoxicare
e foarte greu, mai ales să te duci
să-ți vezi familia.
Când eu... Când am ieșit, nu i-am văzut ani de zile.
E nevoie de timp, iar eu...
Dacă nu ești gata să-ți asumi răspunderea pentru ceva,
oamenii inventează ceva, probabil aia s-a și întâmplat, dar...
Sincer, Rachel, s-a întâmplat...
Acum vreo doi ani...
Paul, vrei să mă duc s-o caut?
Nu.
Nu poți. Mâine e nunta. O sută de persoane...
Mă duc eu. Nu face nimic.
- Unde te duci? - O s-o caut.
Știți unde ar putea fi sau...
Alo?
Poftim?
E cel de la catering.
- Mă ocup eu. - Stai să-ți spun ceva.
Alo?
Ar trebui să-l suni pe tata.
Bine, imediat.
- Știi că-și face griji. - Bine, peste un minut.
E îngrijorat.
Vreau un pahar cu apă.
Poftim. Am făcut ceai.
Vino să te așezi. Ești supărată.
Andrew se întoarce repede?
Da. S-a dus la o cină. N-o să întârzie.
S-a întâmplat ceva cu tine și cu Rachel?
Pregătirile de nuntă merg bine?
- Da. - Bine.
De ce m-ai lăsat pe mine să mă ocup de el?
Știai. Cu toții știați.
- Kym. - Lumea ți-a spus.
Eram o drogată nebună.
- Am furat de la tine. - Da.
Te mințeam.
Cântăream trei kilograme. Îmi cădea părul.
- După cină mă duceam în baie. - Erai bolnavă.
- Era o boală. - Știai cum sunt.
Stăteam în camera mea zile în șir. Îmi pierdeam mereu cunoștința.
Nu.
- Ce-a fost în capul tău? - Nu.
De ce m-ai lăsat?
Eram acolo. Nu te-am lăsat.
De ce m-ai lăsat să mă ocup de el?
Fiindcă erai bună cu el.
- Mamă, de ce ai lăsat... - Ba nu, erai...
...o drogată să aibă grijă de fiul tău?
Ba nu! Erai bună cu el!
- Erai cea mai bună pentru el! - Ascultă-mă!
Nu mă așteptam să-l omori.
- Nu trebuia să-l omori! - Mamă!
Mamă, ce faci? Lasă-mă!
- Doamne! - Mamă!
La naiba!
Vă simțiți bine, domnișoară?
Chiar aici. Ce mizerie!
E Kym. Eu n-am nimic.
Eu...
- Mulțumesc mult. - Pentru puțin.
Bună.
Sunt domnișoara de onoare.
Super. Te cunosc.
Am lucrat la coaforul pentru câini.
Ai droguri?
- Kymmie? - Tată!
- Kymmie, ai pățit ceva? - Nu. Trebuie să plec.
Trebuie să ne ducem la spital.
Ba nu, tată. Trebuie să mă îmbrac.
- Trebuie să te ducem la spital. - N-am nimic.
Nu poți să pleci. Nu poți dispărea fără urmă.
Trebuie să suni. Să suni întotdeauna.
Știu.
La naiba!
Vino aici.
- La naiba. Scuze. - Nu face nimic.
Merge în 12 direcții.
Mă bucur că ești acasă.
Vezi dacă îl poți plia în trei, la vârf.
Bine, stai să încerc.
Aveai dreptate despre gri.
Ne-am adunat aici ca să fim
alături de Sidney și Rachel când își dau mâna
și se unesc în sfânta căsătorie.
Vremea a fost urâtă în weekend, dar azi e o zi frumoasă.
E o zi frumoasă fiindcă se unesc doi oameni
care se iubesc și vor să-și împărtășească dragostea și celorlalți,
asta face ca o zi să fie frumoasă.
Sidney Williams și Rachel Buchman vor să fie împreună.
Rachel, tu ești prima.
Lui Paul Buchman îi place să spună
că o viață frumoasă nu se măsoară
după cât ești iubit,
ci după cât de mult îi iubești pe ceilalți.
Sidney, tu mă înveți asta în fiecare zi.
Ești plin de bunăvoință,
iar eu promit lui Dumnezeu și acestor persoane minunate
că te voi iubi cu îndârjire
și cu delicatețe.
Abia aștept să-mi împart viața cu tine.
Îți mulțumesc că te însori cu mine.
Eu voiam mereu doar să ascult muzică
și, când te-am întâlnit pe tine, te-am auzit pe tine.
Rachel, ești muzica cea mai frumoasă pe care am auzit-o vreodată.
Îți mulțumesc că te măriți cu mine.
Cu plăcere.
Ea lucra într-un bar
N-am văzut femeie mai frumoasă
Comandam ceva doar s-o văd plutind
A crescut într-un oraș mic
Dar n-a prins niciodată rădăcini
Tata se muta mereu, se muta și ea
știi că nu e ușor
Trebuie să reziști
Era o legendă necunoscută a timpului său
Acum îmbracă doi copii
și caută un sărut vrăjit
Are o privire îndepărtată
Pe o autostradă pustie
Merge pe un Harley-Davidson
Părul castaniu îi flutură în vânt
A fugit jumătate din viață
Cromul și oțelul pe care-l călărește se lovesc
De aerul pe care-l respiră
Aerul pe care-l respiră
Avem și inele?
Sidney, tu pui primul inelul pe degetul lui Rachel.
Vrei?
Da.
Sidney vrea. Tu vrei, Rachel?
Da.
Bine.
Prin puterea cu care am fost investit de statul Connecticut și de Neil Young,
vă declar soț și soție. Acum îl poți săruta.
Bine. Vom tăia tortul. Cine vrea să-l vadă, să vină acum.
Are gust de chitră și de curcuma. Conține curcuma.
Micuțule, lasă-i să-l pozeze.
Da, micuțule.
Putem s-o facem cu toții?
Toată lumea!
Kym?
Stați. Unde e Kym?
Sunt aici.
Mamă?
- Doamne... - Așteptați. Mamă.
Uitați-vă la aparat. Unu, doi, trei.
Minunat. Mulțumesc.
Dumnezeul nostru, binecuvântează această familie și fă-i să ne invite mereu la cină,
fiindcă soția mea nu știe să fiarbă apă sau să prăjească un ou.
Acum, câteva cuvinte de la sponsorul nostru.
Domnule Buchman, vă rog.
Acum ne înrudim cu familia Williams. S-a făcut. Suntem rude.
Am avut noroc că a venit și caporalul Joseph Gonzales.
Fiule, vrem să vii acasă și să lași camera aia.
Bună.
- Bună. - Scuze.
Nu-i nimic, vino.
Vino.
Ai văzut-o pe mama?
Nu, cred face o pauză.
Cum să faci pauză la nunta fiicei tale?
O știi pe mama. Ea nu prea...
Uite petrecerea.
E prea drăguț pentru mine.
- Alo? - Alo?
Rachel. Aici erați cu toții. V-am căutat peste tot.
Bună.
Ce drăguț! Sunt foarte...
- Abby? - Da?
- Aduc mașina. - Bine.
Stai. Pleci?
Sunt istovită, dar m-am distrat de minune.
Totul a fost excelent. Carol și tata au făcut o treabă bună, nu crezi?
- Da. - Da.
Nu vreau să fac o scenă mare. Plecăm pe furiș.
- Ai putea să faci o scenă mai mică. - Bine.
Andrew și cu mine trebuie să mergem la Washington mâine. Trebuie să plecăm.
De ce vă duceți la Washington?
Credeam că ți-am spus. Nu? Stăm o săptămână.
Avem mult întâlniri. Dar voi plecați repede, nu?
Și cum rămâne cu bârfele de după nuntă, mamă?
Poți trece pe la mine mâine dimineață.
Da.
Ba nu, nu e o idee bună. Nu veni devreme. E noaptea nunții tale.
N-o să te trezești devreme. A fost o prostie. Oricum...
Trebuie să-l pregătesc pe Andrew, fiindcă nu se pricepe deloc.
Stăm puțin și venim înapoi.
Totul a fost minunat, chiar și vremea a cooperat.
A fost frumos, scumpo.
Stai.
Le vreau pe mama și pe sora mea.
- Felicitări, tăticule. - Mulțumesc.
Bine, Rachel.
- Bine, Rachel. - Bine.
- Să mă suni în fiecare zi în legătură cu... - Da, sigur.
- Să ai grijă de tine. Bine? - Pa.
- Ginere. - Mamă-soacră.
Ai grijă de tine.
- Paul, Carol, a fost minunat. - Mulțumim.
- Odihniți-vă. - Bine.
Nu-mi găsesc țigările. Așteaptă-mă o clipă.
Kymmie. Kym.
Ți-o amintești pe Susanna Galeano?
- Bună. - Bună, Kym. Ce mai faci?
Suzy are o firmă de relații publice
și tocmai i-a plecat o asistentă de birou.
Ne lipsește o persoană. Voiam să știu
dacă te-ai gândit vreodată la relațiile publice.
Publicul se cam teme de mine.
Suzy deschide un birou nou aici.
- Ai putea locui acasă. - Știi ce?
- Sună-mă luni. - Dă-i o carte de vizită.
- Vorbim atunci. - Bine.
- E perfect. - Așa rămâne.
- Mulțumesc. - Paul, a fost minunat.
- Trebuie să plec. - Suzy, îți mulțumesc. Știu.
Arăți minunat.
Vrei să-ți păstrez eu cartea de vizită?
Nu, o țin eu. Lasă-mă o clipă, vin imediat.
Bine.
Alo?
Vrei să fugi?
Da.
Trebuie să plec.
Bine.
Dacă ai nevoie de ceva...
Dacă trebuie să plătesc vreo cauțiune?
Nu, dacă ai nevoie de ceva.
Mulțumesc.
Poate vii să mă vezi în Hawaii.
- Ar fi frumos. - Da.
- Trebuie să plec. - Bine.
- Îl iau eu. - Bine.
Kym.
Tată?
- Bună dimineața. - Bună dimineața.
- Cum te simți? - Bine.
- Da? - Da.
Fă-te că nu-mi vezi ochiul. E o poveste lungă.
- Bine. - Kymmie.
Bună.
- Bună, sunt sora lui Kym. - Bună.
- Ea e Rosa. - Rachel.
Rachel, am auzit multe despre tine. Te-ai măritat.
- Da. - Felicitări.
Mulțumesc.
Îl iubesc pe copilul tău.
Și eu.
- Bine. - Mă bucur că te-am văzut.
Subtitrare: DVD Retail
Revizuire: muLineZu